ЗНАЧЕННЯ ЗДІЙСНЕННЯ ІСТОРИКО-ПРАВОВОГО АНАЛІЗУ РОЗВИТКУ СИСТЕМИ АДМІНІСТРАТИВНОГО СУДОЧИНСТВА В УКРАЇНІ - Маркін, С. І.; Пустовий, О. О. (Київський часопис права, 2025)
У статті здійснено комплексний історико-правовий аналіз становлення та розвитку системи адміністративного судочинства в Україні в контексті трансформації публічної влади та формування правової держави. Показано, що витоки адміністративної юстиції на українських землях пов’язані з правовими традиціями Австро-Угорщини та Російської імперії, однак інституційне оформлення спеціалізованих адміністративних судів стало можливим лише після проголошення незалежності України.Особливу увагу приділено ролі Конституції України 1996 року, ухваленню Кодексу адміністративного судочинства України 2005 року та судовій реформі 2016–2017 років, які забезпечили нормативну цілісність, організаційну самостійність і функціональну ефективність адміністративних судів. На основі аналізу положень Конституції України, Закону «Про судоустрій і статус суддів» та КАС України обґрунтовано розуміння адміністративного суду як особливого суб’єкта публічного права, наділеного специфічною компетенцією у сфері розгляду публічно-правових спорів і здійснення судового контролю за публічною адміністрацією. Встановлено, що історико-правовий аналіз системи адміністративного судочинства в Україні потребує врахування концептуальних засад, що впливали на формування нормативної моделі адміністративної юстиції, а також доктринальних підходів до розуміння правового статусу адміністративного суду як суб’єкта права. Узагальнено доктринальні підходи українських учених (В.Б. Авер’янова, В.І. Шишкіна, І.Б. Коліушка, Р.О. Куйбіди, Т.О. Коломоєць, В.М. Бевзенка, М.І. Смоковича, О.Є. Міщенка та ін.), які стали теоретичним підґрунтям інституціоналізації адміністративної юстиції. Зроблено висновок, що історико-правова еволюція адміністративного судочинства в Україні характеризується послідовною інституціоналізацією, розширенням гарантій незалежності суду, розвитком процесуальних форм та наближенням до європейських стандартів захисту прав людини, що набуває особливого значення в умовах євроінтеграційних процесів і сучасних викликів публічному управлінню.