ЩОДО НАСЛІДКІВ ПОРУШЕНЬ ОСНОВОПОЛОЖНОГО ПРАВА ОСОБИ НА ДОСТУП ДО ЗАХИСНИКА - Константий, О. В. (Київський часопис права, 2025)
Стаття присвячена актуальному питанню розуміння змісту, гарантій та наслідків порушень основоположного права людини на доступ до захисника. Відзначається, що у процесі реалізації стратегічного курсу на європейську інтеграцію правоохоронні органи і суди України мають неухильно дотримуватися права осіб, які підозрюються у вчиненні злочинів, на доступ до професійного захисника. При здійсненні функції кримінального переслідування уповноважені представники держави мають керуватися приписами Конституції, кримінально-процесуального законодавства України щодо гарантій права особи на захист та ураховувати відповідну прецедентну практику Європейського суду з прав людини щодо захисту цього права.З’ясовано, що відповідно до правових позицій Європейського суду з прав людини право особи на захист професійним захисником є складовим права на справедливий суд, гарантованого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Право особи на захист захисником, обраним на власний розсуд, згідно з європейськими правозахисними стандартами має забезпечуватися з моменту першого допиту особи слідчим або першого затримання.Досліджуються правові позиції Європейського суду з прав людини щодо змісту та обсягу гарантій основоположного права людини на захист, а також практика перегляду рішень національних судів після встановлення порушень цього права у порядку провадження за виключними обставинами.Зроблено висновок, що наслідком встановлення Європейським судом з прав людини порушень права особи на доступ до захисника при перегляді справ на національному рівні за виключними обставинами виступає виключення з обсягу доказової бази первинних або наступних зізнавальних показань, даних явки з повинною, результатів інших процесуальних дій. Якщо відсутні інші законно отримані та належним чином оформлені докази вини особи, то Велика Палата Верховного Суду скасовує рішення, щодо яких подано заяву про перегляд за виключними обставинами, і направляє справу на новий розгляд до суду першої або апеляційної інстанції для надання нової належної оцінки всім зібраним у справі доказам.