ОКРЕМІ ЦИВІЛЬНО-ПРАВОВІ ТА ПРОЦЕСУАЛЬНІ ГАРАНТІЇ ЗАХИСТУ ІНТЕРЕСІВ ВІЙСЬКОВОСЛУЖБОВЦІВ В ОСОБЛИВИЙ ПЕРІОД - Короєд, С. О. (Київський часопис права, 2025)
Розглядаються соціальні гарантії (пільги), які держава встановила військовослужбовцям призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період. Наголошується на запровадженні законодавцем окремих гарантій в сфері цивільних матеріальних і цивільних процесуальних відносин, які пов’язані зокрема зі звільненням від цивільно-правової відповідальності військовослужбовців як “мобілізованих позичальників” (майнові цивільно-правові гарантії), та створенням умов особистого належного здійснення процесуальних прав і обов’язків в цивільних (адміністративних, господарських, окрім провадження у справах про банкрутство) справах (процесуальні гарантії). У зв’язку з цим практичний інтерес становить питання часових меж дії зазначених гарантій та визначення суб’єктів відповідних правовідносин, на яких поширюється їх дія. Тому метою статті є проведення науково-практичного аналізу відповідних положень законодавства, якими були встановлені вказані гарантії, і судової практики його застосування. Зазначається, що вищевказана цивільно-правова гарантія захисту майнових інтересів військовослужбовців в особливий період була закріплена у п. 15 ст. 14 Закону “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей”. При цьому наголошується, що період, протягом якого військовослужбовець проходить військову службу під час мобілізації, на особливий період, варто визначати виходячи з роз’яснень Міністерства оборони. Зазначена гарантія стосується лише “мобілізованих позичальників” (в т.ч. резервістів) та не стосується осіб зі статусом учасника бойових дій, і не поширюється на “поручителів”. В сфері процесуального права основною гарантією для військовослужбовців є можливість зупинення провадження у справі у разі перебування сторони у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан. Якщо ж військовослужбовець заперечує проти зупинення провадження із зазначеної підстави, то зупинення провадження не може бути застосовано на шкоду інтересам такої особи. Обґрунтовується висновок, що вказані гарантії мають здійснюватися виходячи із принципу диспозитивності, тобто з урахуванням волі заінтересованого військовослужбовця.