МЕТОДОЛОГІЯ ПУБЛІЧНОГО АДМІНІСТРУВАННЯ СФЕРОЮ САНІТАРНОГО ТА ЕПІДЕМІЧНОГО БЛАГОПОЛУЧЧЯ НАСЕЛЕННЯ - Воронятніков, О. О. (Київський часопис права, 2022)
У статті досліджено методологію публічного адміністрування сферою санітарного та епіде-мічного благополуччя населення. Розкрито загальні та спеціальні методи.Методологія є способом досягнення науково-дослідницької мети шляхом використання наукових знань та різ-нобічної інформації, уточнення, збагачення, систематизації термінів і понять, а також завдяки внесенню науковихздобутків у фонд теорії певної науки. Встановлено, що методологія публічного адміністрування сферою санітар-ного та епідемічного благополуччя населення – це система методів і форм, принципів, засобів проведення науко-вого пізнання сфери санітарного та епідемічного благополуччя населення з метою забезпечення якісного стануздоров’я населення та середовища життєдіяльності людини. Вона є системною, оскільки дає можливість спеціаль-ного наукового пізнання та соціальної практики з метою дослідження певних об’єктів як складних систем.Аргументовано, що методологічні основи публічного адміністрування сферою санітарного та епідеміч-ного благополуччя населення складаються із системи різних методів вивчення загальних і специфічнихзакономірностей виникнення, розвитку і функціонування явищ і процесів. Описано систему наявних науко-вих методів, визначено, які з них і з якою метою використано автором для дослідження публічного адміні-стрування сферою санітарного та епідемічного благополуччя населення; завдяки спостереженню з’ясованоособливості світових пандемій та специфіку протидії їм; експеримент використано при час дослідженняборотьби з поширенням коронавірусу SARS-CoV-2 та проявами пандемії COVID-19 в Україні; порівнян-ня широко використовувалося для дослідження міжнародного досвіду публічного адміністрування сфероюсанітарного та епідемічного благополуччя населення тощо.Доведено, що для повного та всебічного дослідження публічного адміністрування сферою санітарногота епідемічного благополуччя населення необхідне застосування як методів вичленовування і дослідженняемпіричного об’єкта, так і методів обробки і систематизації отриманого знання.