ТЕОРЕТИКО-ПРАВОВА ХАРАКТЕРИСТИКА НАПРЯМІВ ТА ВИДІВ СФЕРИ АКВАКУЛЬТУРИ - Талдонова, К. Г. (Київський часопис права, 2022)
У науковій статті схарактеризовано напрями та види сфери аквакультури.Відзначено, що аквакультура має розгалужену структуру та системний зміст. Класифікація видів аква-культури дає можливість не лише узагальнити наявну інформацію про види, а й відкриває особливості окре-мих видів аквакультури щодо їх дослідження та внесення пропозицій щодо вдосконалення їх публічногоадміністрування.Аргументовано, що, спираючись на методи пізнання, класифікацію щодо сфери аквакультури, необхіднозазначити, що аквакультура за напрямами розподіляється на:– товарну – вирощування товарної риби та її реалізація;– відтворення водних біоресурсів – діяльність суб’єктів аквакультури, що пов’язана із вселенням у водні об’єкти гідробіонтів для відновлення їхніх популяцій та поповнення запасів риби;– надання рекреаційних послуг – діяльність, пов’язана з організацією відпочинку громадян, наданняправа спортивного та любительського рибальства, зелений туризм тощо [1].Доведено, що напрями сфери аквакультури – це цілеспрямована реалізація поставлених завдань щодостворення, перероблення та реалізації об’єктів аквакультури з метою задоволення продовольчих потреб сус-пільства даним видом продукції.Охарактеризовано зміст напрямів та види сфери аквакультури, як-от: товарна аквакультура (означає змісті особливості розведення, зокрема й вирощування, водних біоресурсів у напіввільних умовах або штучноствореному середовищі, їх видобутку (вилов) із подальшою реалізацією уловів водних біоресурсів); від-творення водних біоресурсів (проводиться шляхом розведення, вселення, переселення водних біоресурсів);рекреаційні послуги (будь-яка діяльність чи вигода, яку надають клієнтові на спеціалізованих територіяхпоза місцем його постійного проживання, і у вільний від роботи час, щоб відновити його фізичні та психо-логічні сили, задовольнити спортивні, оздоровчі, пізнавальні інтереси тощо); випасна аквакультура (в озе-рах, ріках та водосховищах являє собою найбільш економічний метод одержання рибної продукції завдякивикористанню штучної кормової бази, сонячної енергії, круговороту речовин тощо); індустріальна аквакуль-тура (відтворення та нагул цінних видів риб у водоймах-охолоджувачах, садкових та басейнових рибних господарствах; вирощування риби в системах із зворотним водопостачанням); марикультура, рекреаційнааквакультура та декоративна (направлена на вирощування водних тварин і рослин для прикраси невеликихприродних і штучних водойм).